I et mytisk land og en magisk tid-
- hviler et stort kongeriges skæbne på skuldrene af en ung mand.
Hans navn:
Merlin.
Hallo?
Undskyld.
- Nå? - Jeg har ledt overalt.
Merlin, det er ikke bare mig, du forsinker.
Hvorfor er det min skyld!?
- Dronningen kan da ikke bare forsvinde. - Jamen, hvor er hun så?
- Det skulle du finde ud af! - Ved du hvor stort slottet er?
Det gør jeg faktisk.
Så skulle du måske lede.
Merlin, hvad kan du egentlig overkomme?
Holde dig ud?
Åh, ja ...
- Guinevere. - Undskyld, jeg kommer for sent.
For sent? Slet ikke.
Vi har masser af tid.
Ædle riddere af Camelot, landsmænd, venner,
Jeg byder jer velkommen til dette møde af Det Runde Bord.
I tre lange år har vi haft velsignet fred og velstand.
Men nu ser det ud, at en skygge er faldet over vores land.
Sir Gwaine tog afsted mod Ismere for omkring seks uger siden.
60 af vores bedste mænd tog med ham.
Vi har ikke hørt fra dem siden.
Løb!
På min ordre ..
.. tog Sir Elyan og et eftersøgningshold til ødemarkerne i nord.
Han fandt ingen spor af Gwaine eller hans mænd.
De er forsvundet som dug for solen.
Undertekster af SuperFrandsen
- Resterne af patruljen fra Camelot? - Indtil Arthur sender endnu flere.
Tag det roligt. Der er ikke noget at bekymre sig om.
Du tager fejl, vi er ved at løbe tør for tid.
Profetierne lyver ikke. Arthurs undergang findes.
Når vi finder ud af, hvad det er, er hans time kommet.
Det bliver du ved med at sige, men du kan ikke sige, hvad det er.
Diamairen vil fortælle os det.
Diamairen er nøglen til al viden.
Og hvor er denne nøgle så?
Den er her, under dine fødder.
I tre måneder har vi ledt, og hvad har vi fundet?
Intet!
Det er kun et øjeblik i forhold til den evighed af viden ..
.. som nøglen vil give.
Hvis jeg opdager, at du har løjet for mig ...
Tålmodighed er skridt på vejen til visdom, Morgana.
Du tror ikke, jeg ved det. Efter alt, hvad jeg har været igennem?
I to lange år så jeg kun mørke.
Tålmodighed og jeg er gamle venner.
Lady Morgana, vi kan virkelig ikke blive ved at mødes på denne måde.
Du ser ikke så godt ud mere, vel, min gode ridder?
Det ser ikke sådan ud.
Arthur skal vide, at han ikke bør sende sine mænd så langt mod nord.
- Nå, kom til sagen. Dræb mig. - Og det vil jeg.
Men først skal du hjælpe mig med at finde noget.
Vi ved, at Gwaine og hans mænd krydsede passet her, på Isulfor.
Men derudover var der ingen spor. Sporet var koldt.
Hvad med forlydningerne om, at fæstningen Ismere ..
- .. igen er bemandet? - Jeg har hørt mange rygter, Sir.
De havde alle et navn til fælles ... Morgana.
- Så vi har ingen tid at spilde. - Hvad hvis rygterne er sande, Sir?
Du går måske i en fælde.
Ridderne af Camelot opgiver ikke en af deres egne.
Det ved Morgana. Hun venter på dig.
Disse mænd har kæmpet for mig, spildt blod for mig ....
Må jeg komme med et forslag?
Hvad nu hvis du tager en anden rute?
Rejser til Ismere fra vest.
Gennem Annis rige?
Det ville Morgana helt sikkert ikke forvente.
Vil Annis give lov til så mange bevæbnede mænd gennem hendes rige?
Det tror jeg, hun vil, Sir.
Send en rytter afsted med det samme. Vi følger efter ved daggry.
Husk, hvis det skal lykkes, må ingen vide noget om vores planer.
Undskyld ...
Det er helt i orden. Det er mig, der skal undskylde.
For hvad?
Jeg giver dig hele tiden problemer.
Jeg er vant til det.
Merlin!
Du skulle høre ham, når han er rigtig vred.
MERLIN!
Ligesom nu. Hvis du har brug for hjælp til noget, så sig til.
Tak.
Tror du virkelig, at Gwaine og Percival stadig lever?
Det er jeg nødt til at finde ud af. De er riddere af det Runde Bord.
Det er et bånd, vi deler.
Jeg forstår.
Hvis det var dig, der var forsvundet, Merlin, så gad jeg ikke lede.
- Fandt du de andre? - Hver eneste en.
Ved de, hvad vi leder efter?
- En slags nøgle. - Nøglen til hvad?
Jeg ved det ikke. Men mændene siger, at Morgana er som besat.
- Hun helmer ikke, før hun finder den. - Lad os håbe, at det ikke lykkes for os.
Annis rige starter ved slugten.
Det er lige stedet til baghold.
Tag nogle mænd og følg bakkekammen.
Der er noget, du skal se.
Emrys ...
Hvad er der sket med dig?
Hvem gjorde dette ved din landsby?
At det er sket, er alt, hvad der betyder noget.
Dette øjeblik har hjemsøgt mig ..
i mange år ..
.. længe før du satte fod på denne jord, Emrys.
Jeg har ventet på dette øjeblik med sorg i mit hjerte.
For selvom Camelot stortrives nu,
så er frøene til rigets ødelæggelse ved at blive sået.
Profeterne taler om Arthurs undergang.
Du gør klogt i at frygte det ..
.. for det forfølger ham som et spøgelse i natten.
Medmindre du handler hurtigt, Emrys ..
.. kan selv ikke du ændre ..
.. hans uundgåelige ..
.. skæbne.
Er han i live?
Hvad er det?
Kom, Merlin - du har set et lig før.
Når vi har givet disse mennesker en ordentlig begravelse, rider vi videre.
O drakon, e male so ftengometta tesd' hup' anankes!
Jeg har brug for at vide noget om et druide-tegn.
Et sort spiral, indeni den er der en tynd, gul linie.
Det er mærket af en Vate.
En druide-seer.
Hvor har du mødt ham?
På turen hertil. Han advarede mig om Arthurs undergang.
Hans undergang?
Og så viste han mig en kamp.
En frygtelig kamp.
Arthur kæmpede for sit liv. Jeg så, han var såret.
Jeg så ham dø.
En Vates profetiske kræfter er uden sidestykke.
De overgår selv en ypperstepræstindes.
Så denne kamp kommer?
Jeg ved det ikke, unge troldmand ..
.. men én ting er sikkert.
Dette møde var ikke tilfældigt.
Skal jeg tage hans advarsel alvorligt?
Engang blev en Vates profetier betragtet som en gave.
Så hvorfor føles de som en byrde?
En klog mand bliver ikke kuet af viden, Merlin.
I stedet bruger han det til at vejlede ham.
Hvordan?
Det kan kun du selv finde ud af.
Men husk, at der er en grund til, at Vaten har udpeget dig.
Nu, mere end nogensinde ..
.. er det dig og dig alene, der kan beskytte Arthur.
- Dronning Annis. - Arthur Pendragon.
Jeg er meget taknemmelig at du har givet os lov ..
.. til at rejse gennem dit rige.
Vi er allierede, Arthur ..
.. og dette er urolige tider.
Jeg kan ikke spise det, jeg beklager.
- Jeg skaffer dig noget andet, Mylady. - Nej, hvis du bare vil sidde her ...
Er du sulten?
Bare spis løs.
Man skulle tro, jeg ville være vant til det nu ..
.. ikke at vide, om han vender tilbage.
Du elsker ham. Jeg forstår.
Er der een, du tænker på?
Men du kan ikke sige, hvem det er?
Nej, Mylady.
Der er ingen større kriger end kongen.
Han vil vende tilbage.
Jeg ved det. Du har ret.
Tak.
Som i Asgorath, har sakserne i nogle måneder nu overfaldet vores landsbyer.
De samler alle mændene sammen og tager dem til Ismere.
For at opbygge en hær?
Folk siger, at Morgana river citadellet fra hinanden.
Hvorfor?
Hun må lede efter noget. Jeg tør ikke tænke på hvad.
Så mine mænd kan altså stadig være i live?
Ja, det er meget sandsynligt.
Jeg tror, det er ved at være tid til underholdning.
Jeg ville elske at se Deres lille fjols underholde.
Med alle hans mangler, så må han da have nogle andre færdigheder.
Det skulle man tro, skulle man ikke?
Du hørte dronningen - bare gå i gang.
Jeg er ikke noget fjols.
Det kan diskuteres.
Og jeg har ikke nogen færdigheder!
Ja, det ved jeg.
Men vi kan ikke nægte dronningen noget, nu hun har givet os frit lejde, vel?
Hvor har du lært at jonglere sådan?
Helt ærligt, jeg vidste ikke engang, at du kunne gribe.
Ja, ja, jeg har mange talenter.
Du har bare aldrig lagt mærke til dem.
Kom nu, ud med det. Hvad er der galt?
Jeg er ikke sikker på, at vi bør tage til Ismere.
Hørte du Annis? Mine mænd er i live.
Det kan du ikke vide.
Holde dig til jonglering, Merlin. Overlad de vigtige ting til mig.
Her. Se, forklar det.
Jeg ville ønske, jeg kunne.
Crungon Walo wide, cwoman woldagas,
swylt eall fornom secgrofra wera,
wurdon hyra wigsteal westen stapolas, brosnade burgsteall.
Betend crungon hergas to hrusan.
Forpon pas hofu dreorgiad,
ond paes teaforgeapa tigelum sceaded hrostbeages hrof ...
Det er mig! Det er Sefa!
Jeg ville ikke skræmme dig.
Frygt er herinde.
Ingen kan få dig til føle frygt.
Forstår du, hvad jeg mener?
- Du vil fortælle mig noget? - Ja, Arthur er rejst til Ismere.
Som jeg forventede.
Men han kommer fra vest, gennem Annis rige.
- Er du sikker? - Helt sikker.
- Hvornår tog han afsted? - I går ved daggry.
- Skal jeg tage med dig? - Nej, det ville skabe mistanke.
Hvad vil du have mig til at gøre?
Du har klaret det godt indtil videre.
Jeg håber, at de har behandlet dig godt.
De har været gode ved mig, Fader.
De er Pendragon. De er kun gode til een ting - at sprede død.
Morgana er fortæret af had. Vær forsigtig.
Det vil jeg være.
Det er svært at finde gode allierede. Jeg vil helst ikke miste nogen.
Glemmer du ikke noget?
Mine papirer til rådet?
Selvfølgelig.
Er du okay?
Ja.
Du er ikke dig selv i dag.
Undskyld.
I går aftes ...
.. så jeg dig forlade byen.
Jeg, øh ...
Sefa, selvom jeg er dronningen ..
.. behøver du ikke at skjule dine hemmeligheder for mig.
Mylady?
Hvem han så end er, er han en heldig fyr.
Tak, Mylady.
Der er så meget at huske.
Det ved jeg bedre end nogen anden.
Du klarer godt. Virkelig.
Tak, Mylady.
Hvad er det? Hvad er der galt?
Arthur rider mod Ismere i dette øjeblik.
Umuligt. Jeg har haft vagtposter ud på grænsen i ugevis.
Han kommer fra vest - fra Annis rige.
- Hvorfor skulle han gøre det? - Han vil overrumple dig.
Han vil være her om mindre end en dag.
Gør klar til kamp.
Vi rider i aften.
Merlin.
- Hvordan kan de grine nu? - Hmm?
Ved de ikke, hvad vi vil møde i Ismere?
Jo, selvfølgelig.
Men en kriger lærer at nyde hver eneste dag.
Fordi han ved, at den måske kan være hans sidste.
Hvorfor er du så oprevet?
Morgana er kraftfuld. Hun er farlig.
Det ved jeg.
Og det bekymrer dig ikke?
Jeg bekymrer mig kun om mine mænd.
De er mere end venner, mere end brødre.
Ligegyldigt hvad der venter mig ...
.. så opgiver jeg dem ikke, som de heller ikke vil opgive mig.
Jeg forstår, hvad du mener.
Jeg ville ønske, jeg ikke gjorde, men det gør jeg.
Kom og få noget mad.
- Vi er omringet. - Vi kan ikke blive her.
Løb!
Astige thu wyrm!
Hvad er der sket?
Kan du ikke huske det?
Hvor er de andre? Leon? Elyan?
Jeg kunne intet stille op. Jeg var nødt til at beskytte dig.
Hvad skete der i virkeligheden?
Den sædvanlige - jeg reddede dig.
- Du reddede mig? - Ja. Og jeg kan jonglere.
Som jeg hele tiden siger til dig: jeg har mange talenter.
- Det ser sandelig sådan ud. - Kom nu.
Percival.
Hvad?
Der er noget derude.
Så du det?
Hvad er det?
Kunne vi tage en pause?
Bare den er kort. Vi skal nå til Ismere før det bliver mørkt.
Ismere?
Vi er på vej tilbage mod Camelot!
Du er ikke god til at finde vej, vel? Camelot er syd.
- Hvor står solen op? - I øst.
- Hvilken vej har vi gået hele dagen? - Til vores død!
Os to imod Morgana, er du gal!?
- Jeg vil redde mine mænd. - Nej.
- Hvis du er bange ... så gå! - Jeg er bekymret for dig.
Godt så. Jeg har prøvet at sende dig hjem.
Men hvis du ikke vil gøre, som jeg siger ..
.. kan du i det mindste holde kæft.
- Kom så! - Hvis Morgana ikke dræber dig, så gør jeg.
At true en konge, er forræderi, Merlin.
- Hvad så med at true en narrøv?! - Det hørte jeg godt!
Vi faldt i baghold. Morgana og en flok saksere angreb os ..
- .. da vi krydsede grænsen til Ismere. - Og hvad med Arthur?
- Jeg forsøgte at beskytte ham. - Hvad er det, du siger?
Vi mistede ham i kampens hede.
Vi ved ikke, hvad der er sket med ham eller Merlin.
Hvordan kunne Morgana vide det?
Hvordan kunne hun vide, at Arthur nærmede fra den retning?
Nogen forrådte os.
- Arthur? - Mmm.
Jeg er nødt til at fortælle dig noget.
Manden ... Den gamle mand i landsbyen ...
Tænk på noget andet, Merlin.
Nej, du skal lytte til mig nu.
Før han døde ... forsøgte han at advare mig ...
Han fortalte mig, at du var i fare og, at faren var nær.
Han var ved at dø, Merlin. Hvem ved, hvad han sagde?
Jeg tror, at han var en druide-seer.
Du forventer, at jeg vil lytte til en troldmand?
Men hvorfor skulle han så fortælle mig det?
Han vidste ikke, at jeg kender dig.
- Vi er nødt til at vende om. - Det kan jeg ikke.
Selv om han talte sandt, gør det ingen forskel.
Arthur, uden dig er Camelot ingenting.
Alt, hvad vi har arbejdet så hårdt for. Alt vil være væk.
Hør nu, uanset hvilken modstander vi skal møde, så er vi de gode.
At gå imod vores overbevisning, Merlin ..
.. det ville ødelægge alt, hvad vi har stræbt efter.
Jeg sværger, at jeg vil redde mine mænd ... eller dø i forsøget.
Og jeg sværger at beskytte dig eller dø ved din side.
Den er tilbage.
- Hvor skal du hen? - Dæk over mig.
Stå ikke bare der. Find dem!
Ligegyldigt hvor lang tid det tager!
Hvis bare vi havde en hest.
- Eller en gris. - Du kan ikke ride på en gris!
Nej, men vi kunne stege den med gulerødder, pastinak og æbler.
- Merlin. - Du har ret ..
.. vi må ikke spilde æblerne. Vi kan lave en æbletærte.
- Stop så! - Jeg er nødt til at spise noget.
Kaniner!
Merlin!
Jeg fik dem!
Hvad har jeg gjort?
Natten før Arthur tog afsted mod Ismere ..
.. holdt kongen rådsmøde.
- Hørte du, hvad der blev sagt? - Nej, Mylady.
Men du stod lige udenfor for døren.
- Jeg kom med din aftensmad. - Hvor gik du hen senere den aften?
- Ingen steder. - Fortæl nu bare sandheden.
Vi ved begge, at du forlod byen gennem den sydlige port.
Se på mig, benægter du det?
- Nej, Mylady. - Hvem skulle du møde?
- Du kan fortælle mig det. - Du ville ikke kunne forstå det.
Hvem mødte du?!
- Min far. Jeg mødtes med min far. - Og du fortalte ham, hvad du havde hørt?
Han ønsker kun, hvad der tilkommer ham.
Var han en læge eller en kriger, så ville hans evner blive æret ..
.. men trolddom! Han fortjener respekt som enhver anden mand.
Respekt skal man gøre sig fortjent til! Det kan ikke købes med blod.
- Dit forræderi kostede mange mænd livet. - Jeg ville ikke ...
Du har tilstået din skyld. Du giver mig intet valg, Sefa.
- Jeg finder dig skyldig i forræderi. - Nej!
Jeg dømmer dig til døden.
Smid hende i fangehullet.
Hvis jeg kunne nå mit sværd ... kunne jeg skære rebet over.
Åh! Sæt ikke dit knæ der.
- Hvor? - Der! Arrvvv!
Merlin! For pokker!
Det var din skyld. Det var din skyld!
Storartet. Bare storartet!
Hvor forsvandt den anden kanin hen?
Ic the thurhhaele thinu licsar.
Ic the thurhhaele thinu licsar ...
Jeg beklager. Vækkede vi dig?
Nu ikke så hurtig.
Camelots konge.
Du er en god pris værd ..
.. levende eller død.
- Har du et sidste ønske? - Lad min tjener gå.
Han fortjener ikke at dø på den måde.
Hvis du vil slå ham ihjel, må du dræbe mig først.
Merlin! Træd til side.
Du ved, jeg aldrig følger ordrer.
Stop!
Skulle vi ikke overlade deres skæbne til Lady Morgana?
Du husker mig ikke, vel?
Du reddede mit liv engang, for mange år siden.
Mordred.
Hej, Arthur.
Du er bange for mig, Emrys. Er du ikke?
På godt og ondt, nu er Albions store prøve begyndt.